Finn, Jag ska till auktionen på yachtklubben nu.
Säkert att du inte ska med? - Helt säkert.
Då så. Vi ses senare.
Dansen representerar ett offer till Baron Leve.
Vem är den där Baronen?
Han är herre över de döda under Fete Mouri.
Det där är Baron Leve. - Jag förstår.
Med hatten och dödskalleansiktet.
Fantaskt. Dwayne!
Allt väl? Du ser härjad ut.
Det är Darlene. Hon har sin systerdotter hos sig hela veckan.
Är det inte bra? - Du har inte träffat henne.
Farbror Dwayne, får jag en kokosglass?
Hur skulle jag kunna vägra det, Elise?
Och kan vi gå i paraden sen, farbror Dwayne?
Så klart vi kan.
Har ni möjligen sett Dwayne?
Däråt.
Varsågod, sir.
Berätta mer om Baron Leve.
Är det nån man ska vara rädd för?
Det vill jag lova, sir.
Under Fete Mouri, sägs det att han återvänder till de levandes värld
för att söka en följeslagare till livet efter detta.
Ca va? Hej.
Selwyn, gamle gosse.
Fint att du kom.
Trevligt att vara här, Hugh.
Alltid trevligt att stödja lokal välgörenhet.
Instämmer. Du måste komma ut på min båt i år.
Var lugn, vi ska inte göra nåt så vulgärt som att segla.
Nu ska du ha en drink.
Rom, comme d'habitude, åt vår förnäme lagens väktare,
om du är så vänlig Antoine.
Trevligt att du kunde komma.
- Ah, Catherine! - Charlotte!
Trevligt att ses. - Tack för inbjudan.
Det är en ära att få vara här.
Prat, det är vi som ska äras.
Som får ha borgmästaren själv med vår auktion.
Hoppas jag får in nog med pengar.
Var inte orolig.
Vi i yachtklubben är generösa.
Hugh, kära du.
Har du sett Daisy? Hon och Finn borde vara här nu.
Har inte sett röken av henne sedan i morse.
Hej, Catherine.
Nu måste vi titta på priserna.
Jaha, Dwayne, vad hände med Elise?
Darlene bjuder henne på middag hemma.
Tack gode gud.
Vet ni, ibland tror jag inte att jag förtjänat nån kvällsöl.
Men den här?
Helt klart. - Ursäkta mig.
Ni är poliser, va? - Kan vi hjälpa dig?
Min fru. Jag tror hon blivit mördad.
Det kom ett meddelande i min telefonsvarare,
så jag spelade upp det.
Det var Daisy, och...
..något har hänt henne, något hemskt.
'Meddelandet mottaget,
Torsdag, 1 februari, 2018, 16.57
Vad gör du? Lägg ner kniven.
Snälla, lägg ner den.
Låt mig vara.
Nej!
Hur kan nån göra så mot henne?
Vi vet inget säkert ännu.
Vet du var Daisy skulle vara i eftermiddag?
På yachtklubben. Hon är medlem.
Det var nån välgörenhetsgrej där.
Och när såg du henne senast?
Strax efter fyra.
Det var då hon åkte till klubben.
Och förutom meddelandet 16.57,
hörde du av, eller såg henne efter det?
Nej. Jag trodde hon var i klubbhuset och festade.
Om Mrs Anderson senast sågs på väg till yachtklubben,
måste vi börja söka där.
Dwayne, JP.
Finn, Jag vill att du väntar här tills vi har några nyheter.
DS Cassell stannar kvar hos dig, okej?
Såld till Charlotte Hamilton för 1000 dollar.
Så till nästa del,
ett antal privatlektioner
med yachtklubbens egen seglingsinstruktör,
Adam Warner. Adam, var är du?
Jag öppnar med att bjuda 200 dollar.
300. 400.
Ursäkta, polischefen.
Kommissarien? - Förlåt att jag stör.
Har du tid ett ögonblick?
Kom igen. Tio...
.. 11...
Daisy Anderson?
Jag känner henne.
Vi tror att någon angripit henne med en kniv.
Selwyn, vad är det?
Det är Daisy. Vi tror att det kan hänt henne något,
men såvitt vi vet, så kom hon inte till auktionen.
Nej, men nån sa att
dom såg hennes bil parkerad utanför.
Naturligtvis. Den är låst.
Om hennes bil är här, måste ju hon också vara det.
Vi måste söka.
Dwayne, JP, inuti huset.
Polischefen, skulle du kunna hjälpa till?
Vi kanske kan söka härute. - Självklart, kommissarien.
Kommissarien!
Det är Daisy Anderson.
DS Cassell.
Jag förstår.
Jag ska berätta det för honom.
Jag beklagar.
Det behövs ingen obduktion för att säga att hon blev knivhuggen.
Ett hugg i bröstet.
Ett fyra centimeters blad, som det verkar.
Inte tandat.
Skador på underarmarna.
som tyder på att hon gjorde motstånd.
Stackars flicka.
Make-up, bilnycklar, mobiltelefon.
Sista samtalet var i eftermiddags till Finn.
16.57?
Stämmer med meddelandet på hans telefonsvarare.
Då var vi alla inne på auktionen.
Så om hon skrek på hjälp, var det därför ingen hörde henne.
I ren desperation tog hon telefonen.
Ensån där bukett, såg jag att flera hade på karnevalen.
Är det en Fete Mouri-grej?
Det är från en växt som kallas jatropha.
De lär ska jaga bort onda varelser.
Vänta, det sitter något bakom blommorna.
En fjäril.
Får jag?
Jag kan en del om fjärilar.
Fjärilar. En hobby jag haft sedan skoltiden.
Det är en pieridae, gul kärlek.
Men den borde inte finnas här. - Hur menar du, sir?
Den borde inte finnas nånstans.
Den gula kärleken kommer ut ur puppan tidigt på sommaren.
Den lever i ungefär sex veckor.
Den borde ha dött för sex månader sedan.
Varför fanns den då i offrets kläder?
Kommissarien, det här är Hugh Davenport,
ordförande i yachtklubben.
Och det här är Charlotte Hamilton, sekreterare och kassör.
Ta det lugnt bara.
Jag ska ta det här lite snabbt.
Finn, kan du berätta vad Mrs Anderson gjorde i eftermiddags
en gång till?
Daisy kom tillbaka från auktions- förberedelserna på klubben vid tretiden,
duschade och klädde om och gick igen strax efter fyra.
Och verkade hon må bra då?
Ja, jag antar det.
Hon mådde bra.
Och det var inget konstigt i hennes uppträdande?
Daisy verkade uppåt, när hon var på klubben tidigare.
Vi tre ägnade morgonen åt att ställa i ordning lokalen.
Och Finn, förlåt att jag frågar,
men varför ville du inte följa med henne i eftermiddags?
Det här är inte precis rätt ställe för mig.
Så du var på festivalen i stan i stället?
Kom väl dit halv fyra.
Tog en öl på Ziggy's bar.
Och det var där du fick meddelandet?
Ja, det var då jag kom till er.
Kan du se någon anledning
till att nån skulle vilja göra så här mot Daisy?
Nej.
Hon kände nästan ingen på ön.
Bara kamraterna på klubben.
Finn och Daisy flyttade hit för mindre än ett år sedan.
Det var för att få nya vänner som Daisy gick med i klubben.
Måste ha varit nån som kom in på klubben, eller vad tror ni?
Ja, det är troligt. Tack.
Tack för ert samarbete.
Och tack för hjälpen i denna känsliga stund.
Jo, just det,
hade Daisy nåt att göra med fjärilar?
Samlade eller så? - Nej.
Hurså? - Troligen oviktigt.
Chefen, brottsplatsen är undersökt och kroppen har släppts.
Bra. JP, undersökte du Mrs Andersons bil?
Ja. - Några spår efter mördaren?
Det enda jag fann var den här.
Den låg i hanskfacket.
Den är från Boutique Fleur.
Och troligen ganska dyr.
Jag tror dig.
Ta med den till stationen.
Något annat du vill ha gjort, chefen?
Jag är rädd för det, Dwayne.
Över 40 gäster ska lämna redogörelser och bli fotograferade.
Så då kommer vi inte tillbaka till festivalen då?
Tyvärr, inte en chans.
Kommissarien.
Om det inte är något annat ni vill fråga honom,
så har jag sagt att Mr Anderson kan gå hem nu.
Naturligtvis. Tack.
Får jag se henne?
Jag tar det.
Hur tog han det, Finn, när du berättade det?
Som väntat, helt förkrossad.
Det är nåt med honom. Det har stört mig ända sedan
han kom fram till oss på Catherine's bar.
Det är vad han sa... - Det är min fru.
Att han trodde att hans fru blivit mördad.
Och? - Jo, vid den tidpunkten
visste han ju inte säkert att hon hade blivit mödad.
Grejen är att i telefonmeddelandet som vi lyssnade på,
hörde man att Daisy blev attackerad,
men det fanns inget som sade att hon var död.
Men han kanske tolkade det så.
Ja, men har du inte märkt att släktingar
har en tendens att tro att deras kära ännu är vid liv?
Dom vill inte ens tänka tanken att de är döda.
Så är det nästan alltid. - Det stämmer.
Så varför var Finn så snabb
att tro att hans fru hade blivit mördad?
Tror du att han visste att hon redan var död?
Jag säger bara att jag tycker det är mystiskt.
Harry? Frukosten är serverad.
Harry?
Kom nu.
Larva dig inte nu. Jag vet att du är här.
Du brukar ju vilja ha frukost.
Ah, där är du ju.
Han är helt klart grön runt gälarna.
Ska han inte se ut så när han är en ödla?
Han verkar lite...
Sjuk? - Just det, sir, sjuk.
Han får ligga här för observation,
och om symptomen förvärras...
Så gör vi slut på den.
Nej, Dwayne, då tar vi honom till veterinären.
Veterinären?
Under tiden har vi ett mordfall att lösa.
Ta en ödla till veterinären?
Jag som trodde jag sett allt.
Igår strax efter 16.00
lämnade Daisy Anderson sitt hem,
och körde till Saint Maries yachtklubb...
.. för att vara med på Fete Mouri välgörenhetsauktion.
Exakt 16.57,
kom ett meddelande från hennes telefon
till mannens telefonsvarare,
i vilket man hörde henne bli attackerad av någon med en kniv.
Hennes kropp hittades senare av polischefen och mig
18.15 samma kväll.
Så mellan att hon lämnade sitt hem här, och knivhöggs här,
var det något som fick offret att gå till
yachtklubbens utsiktspunkt.
Vi måste ta reda på vem som
lurade Daisy Anderson i döden.
Dwayne, vad vet vi om offret?
32 år, och kom från Wiltshire.
Tills för två år sedan, arbetade hon som personlig tränare.
Det var så hon träffade sin man.
Han var medlem på ett gym där hon arbetade.
- Finn Anderson. - En mycket rik man.
Han skapade ett dataspel.
Det var så populärt att han för ett år sedan
sålde det till ett socialt mediabolag för 7 miljoner pund.
Sju miljoner för ett spel?
Världen är upp och ner, JB.
Finn och Daisy gifte sig när han sålde bolaget
och flyttade till ön strax därefter.
Så miljonärmaken är vår ende misstänkte så här långt.
Men han säger att han var på Ziggy's bar när mordet begicks.
Vi var till Ziggy's bar tidigt i morse, sir,
och vi vet att Finn sågs komma till baren 16.30
Och sågs gå därifrån, orolig, strax före 17.30
Är ni säkra på det där? - 100% .
100%. Det är ju ganska tvärsäkert.
Så om Finn Anderson sågs på en bar
i Honore mellan 16.30
och 17.30
så kunde han knappast ha dödat sin fru
på yachtklubben tre kilometer därifrån klockan 16.57, eller hur?
Så om inte Finn dödade henne,
så måste det vara ett av vittnena vi förhörde i går kväll.
Aldrig. Vi förhörde mer än 40 personer
och ingen hade sett någon gå därifrån.
Bevakningskamera då?
Finns en kamera i receptionen.
Jag tittade på bilderna men dom visade inte
entren till auktionslokalen.
Ta och stick över till Andersons hus och se vad ni hittar där.
Ja chefen. - Ja, sir.
Jaha, Florence, låt höra.
Armbandet som JP hittade i offrets bil.
Vad är det med det?
- Det var tydligen en gåva, och var mycket dyrt.
Så varför var det bara inkastat i handskfacket?
Det var oönskat. - Just det.
Jag gick till Boutique Fleur
och bad om alla uppgifter dom hade
om försäljningen av armbandet. - Och?
Det såldes får två veckor sedan för 395 dollar
till nån som hette Adam Warner.
Adam Warner.
Här.
Han är klubbens seglingsinstruktör.
Ja, varför ger han en av de kvinnliga medlemmarna
smycken för 400 dollar?
Jag förmodar...
Ja, det var en kort flirt
mellan mig och Mrs Anderson.
Flirt?
Jaha, tåflirtade ni kanske?
Vi låg med varandra
Några gånger.
Det var bara fysiskt, inget annat.
Och varför den dyra presenten?
Ville väl vara gentleman, antar jag.
Jg erkänner att jag gillade Daisy. Hon var trevlig.
Men vi visste båda två att det inte skulle hålla.
Jag tror dig inte, Adam. - Varför då?
Svårt att tro att en ung man som du
som tjänar 200 dollar i veckan...
210, faktiskt. - Tänk så fel man kan ha.
använder halva månadslönen på en present till en dam
om han inte hyser starka känslor för sagda dam.
Okej, ja.
Jag hyste känslor för Daisy.
Hon var inte som dom andra medlemmarna.
som skröt om sina bankkonton och BMW:ar
Jag trodde hon kände likadant för mig.
Tills jag gav henne det där.
Minen då hon öppnade det. - Inte imponerad?
Sa på stående fot att det var slut.,
att allt var ett stort misstag.
Kände mig som en idiot.
Och när hände det där?
För några veckor sedan.
Hon bytte instruktör dagen därefter, och ignorerade mig.
Måste kännts svårt. Gjorde dig arg.
Ursäkta?
Ni tror väl inte att jag gjorde det?
Skulle inte vara första gången nån mördar för ett brustet hjärta.
Så offret hade en affär, även om den var kortvarig.
Det nämnde aldrig Finn.
Han kanske inte kände till det. - Eller också gjorde han det.
Han tycktes dölja nånting.
Kanske det faktum att han hade motiv?
Vi måste prata med honom.
Såg jag fel, eller stack Mr Davenport
som ett skållat troll, när han fick syn på oss?
Jag ska försöka få reda på vad han höll på med.
Hej, jag är polis, och utreder...
Sir?
Mr Davenport bad receptionisten
att få se gårdagens inspelning från övervakningskameran.
Sa hon varför han ville ha den?
Bara att han var väldigt angelägen att få disken.
Vi kanske ska ta en titt?
God idé.
Kom så hör vi vad Finn Anderson har att säga.
Du har väl inget emot det, va?
Nej, hugg in bara.
Ser gott ut.
Vill du ha en bit?
Tack, om det är okej?
Vi undrade,
om du kan berätta hur förhållande var mellan dig och din fru
de senaste månaderna?
Den där pausen säger nog att allt inte var rosenrött.
Nej, vi har haft det jobbigt ett tag.
Grälade ni? - Ibland.
On vad då?
Jag går inte ut så ofta.
Jag stannar oftast inne och spelar dataspel och sånt.
Ibland ville hon nog få ut lite mer av livet.
Och säg mig, Finn,
tror du det var därför din fru låg med en annan man?
Se där, nu tvekade du igen.
Du visade att du redan kände till det.
Hon sa det för några dagar sedan.
Sa att hon var ledsen, men att det kanske skulle vara en signal
att ändra lite i vårt äktenskap.
Och vad sa du? - Jag höll med.
Vi måste anstränga oss mer.
Varför sa du inte det här igår?
Jag tänkte inte på det.
Ni vet ju att det inte var jag.
Jag var i baren när Daisy dödades.
Vi vet. Vi har kollat.
Tror du jag ska ta tempen?
Det finns en termometer i förbandslådan.
Vet du vilken tempratur en ödla ska ha?
Bra fråga, Florence.
Var ska man stoppa in den?
Jag ger honom lite friskt vatten.
God idé, och om han är likadan i kväll,
så tar vi honom till veterinären.
Jaha, då sätter vi upp vår andre misstänkte på tavlan.
För, efter att ha talat med Finn Anderson igen,
är jag ännu mer övertygad om att det är han.
Men om det är han, har vi ingen idé
om hur han kunde hugga Daisy på klubben.
När han vid tiden då det hände, sågs i en fullsmockad bar.
Och om det inte var han, hur kan nån annan ha gjort det,
när de andra misstänkta sågs på auktionen när det hände?
Å, sir, tv-filmen från receptionen.
Ja. JP, vi tror att det finns nånting på den
som Hugh Davenport inte vill att vi ska se.
Vi vet bara inte vad.
Okej, jag ska kolla den.
Backa så långt du kan under dagen för mordet.
Vi vet att Hugh och Daisy var på klubben.
Jag hjälper Dwayne att sortera sakerna vi hittade i offrets arbetsrum.
Bra, och medan ni gör det
ska jag hälsa på vår borgmästare.
Hon känner alla på yachtklubben.
Som auktionsförrättare, hade du väl bra uppsikt över rummet,
och såg vem som kom och gick?
Ja. Jag var på scenen hela tiden.
Såld, 25!
Jag såg varenda en.
Och lämnade någon rummet från det auktionen började
16.30 och tills vi dök upp?
Ingen.
Men det är en sak jag vill berätta.
Om Daisy Anderson.
Ja?
För två veckor sedan, var Daisy ensam i baren,
och gick igenom en del papper.
Det är så varmt.
Hon beställde en drink, och frågade vad jag visste
om en förening som hette... - Projekt Saint Marie.
Jag sa att jag aldrig hört talas om den.
Hon såg förbryllad ut.
Sa att jag måste ha tagit fel.
Men som borgmästare har jag att
hälsa på öns alla välgörenhetsinrättningar
och det finns inget Projekt Saint Marie.
Och vad har det här att göra med yachtklubben?
Jag såg att papperen hon läste hade klubbloggan upptill.
Daisy märkte att jag såg dem, och gömde dem.
Vad var det för papper?
Det såg ut som nåt om klubbens konton.
Och Daisy kände sig besvärad?
Mycket.
Saint Marie National Bank har aldrig hört talas om Projekt Saint Marie,
och inget konto registrerat i det namnet
Samarbetspartners då?
Dom har ett företagskonto,
som öppnades för två år sedan i det namnet,
på vilket det sätts in 1000 dollar i månaden i oskattade gåvor.
Ingen registrerad välgörenhetsorganisation?
Det är avsett att gömma kontoinnehavarens egna pengar.
Dom flyttar pengarna från yachtklubben till sitt eget konto
som påstådda välgörenhetsgåvor.
Vem har kontot?
Håll i dig.
Självaste sekreteraren och kassören, Charlotte Hamilton.
God middag, kommissarien.
God middag, Mrs Hamilton.
Fantastiskt. Har du tid ett ögonblick?
Naturligtvis.
Kanske bäst att vi går in?
Ja visst. Varsågoda.
Härligt ställe du har. - Tack.
Kräver en massa skötsel, antar jag.
Jag får hjälp.
Och jag har bott här ända sedan
jag flyttade till ön med min man,
så det finns många minnen som jag gärna vill behålla.
Och när dog din man, om jag får fråga?
För fyra år sedan.
Cancer.
Jag beklagar.
Fick du inte en massa i arv efter honom då?
Ursäkta?
Jag försöker bara förstå varför du lurar pengar av yachtklubben
på 1000 dollar i månaden?
Vad pratar du om?
Säger Projekt Saint Marie dig någonting?
Du behöver kanske något starkare?
Ja kanske det.
Jag får väl inte... - Nej, tack det är bra.
Hur upptäckte ni det?
Mrs Anderson sågs studera klubbens konton.
och hörde att man frågade om Projekt Saint Marie.
Ni hade rätt om min man.
Han var bankman. Gillade att ta risker.
Det slutade med en för mycket.
Han lämnade inte mycket efter sig.
Och därför stal du pengar från klubben.
Jag st...
Jag trodde inte att någon skulle märka det.
Jag är kassör, så jag ser hur pengarna fördelas.
Ingen har nånsin visat något intresse.
Men så gjorde Mrs Henderson det.
Så snart Daisy kom dit,
började hon rota i allt som hade med klubben att göra.
Inklusive välgörenheten.
Kunde du inte ha skaffat dig ett jobb?
Och göra vad då?
Jag har ett rykte att upprätthålla,
jag är klubbsekreterare och kassör.
Folk respekterar mig.
Skulle inte se så bra ut om jag satt i kassan på snabbköpet.
Det var förstås besvärande för dig att Daisy hade kommit på det.
Du kunde anklagas för stöld och bedrägeri.
Jag tänkte... tänker betala tillbaka alla pengarna.
Jag säljer det jag kan.
Konst, möbler.
Det är därför jag tvättade av båten.
Jag erkänner att jag inte har uppträtt så värdigt de senaste två åren.
Men jag har inte sjunkit så djupt som till att mörda,
för att lösa mina ekonomiska problem.
Och så voro de tre.
Charlotte Hamilton, Adam Warner och Finn Anderson.
Alla har motiv.
Och alla har alibi.
Adam och Charlotte var inuti klubbhuset.
Och Finn var på en bar i stan.
Vilket betyder att ingen av dem kan ha gjort det,
så om det inte var nån av dem, vem var det då? - Och varför?
Varför måste Daisy Henderson dö igår?
Och medan vi ställer frågor med obegripliga svar,
kanke nån kan förklara vad den här gjorde på brottsplatsen
Jag kollade på nätet och polismästaren hade rätt.
Den här fjärilen borde ligga i vinterdvala.
Eller vad nu fjärilar gör.
Så varför fanns den bakom offrets blombukett?
Sir, jag har nånting här.
Jag har tittat på tv-bilderna från receptionen,
och strax före klockan ett, ser man Hugh och Daisy gå därifrån.
Innan dom går stannar dom och pratar lite.
Hon gillade definitivt inte det han sa.
Chefen, om det är till nån hjälp,
så har min moster Jean haft nedsatt hörsel sedan födseln,
men hon är en baddare på läppläsning.
Och tror du att hon vill titta på våra filmer?
Och hjälpa till att lösa ett mordfall?
Hon skulle jubla.
I morgon får vi se om Dwaynes moster Jean
kan se vad Hugh sa för att hetsa upp Daisy Anderson.
Tills dess, slut för idag.
Hej.
Okej, Harry, nu får det räcka.
Dags att åka till veterinären.
Ska du inte komma, Dwayne?
Jag stannar ett tag och klarar av lite pappersarbete.
Vad då?
Dwayne.
Om jag väntar nån timme innan jag går hem till Darlene,
så kommer Elise att sova så att jag inte
behöver vara tillsammans med henne, okej?
Okej.
Kom in. - Jag är ledsen att jag inte kunde komma tidigare, Darlene.
Vi har en mycket krävande mordutredning på gång.
Här.
Du har förtjänat den här. - Tack.
Men, ska inte du ha nån?
Jag behöver nåt starkare.
Är allt okej?
Jag är bara lite trött.
Jag sov inte en blund i natt.
Elise hade mardrömmar hela natten.
Det var ingen bra idé att gå på Fete Mouri.
Moster Darlene...
.. jag kan inte sova, jag är rädd.
Kära du.
Om du lägger dig igen,
så läser jag en saga, okej?
Då så.
Om Elise är rädd och du är trött,
så kan väl jag läsa en saga
och du stannar kvar här och dricker upp din rom?
Säkert? - Ja visst.
Vem skulle vara bättre än konstapel Dwayne Myers att lugna henne?
Så när Carlton kom tillbaka till gömstället på stranden,
såg han Beatrice som väntade på dem.
Och hon såg inte glad ut.
Elise, moster Darlene säger att du har haft mardrömmar.
Stämmer det? - Ja.
Låt mig då berätta en sann historia.
När jag var liten och hade mardrömmar,
så ritade jag en bild av det jag var rädd för.
Vek pappret och kastade det i papperskorgen.
Om jag gjorde det,
försvann alla dumma tankar. Jag lovar.
Så om du har en ond dröm, så gör du bara det.
Okej? - Okej.
Var var vi?
Där är ni ju, sa Beatrice!
"Jag har väntat på er här hela dagen."
Morrn, sir. - Morrn, Florence.
Hur gick det hos veterinären?
Han sa att Harry definitivt inte mår bra.
Och att det var rätt att ta dit honom.
Och att ödlor är små och sköra.
Om det blir nåt fel, är det inte mycket man kan göra.
Han höll kvar Harry över natten.
Skulle ringa i dag och berätta hur det går.
Tråkigt, sir.
Svårt att fatta...
Han är ju bara en ödla.
Han kanske är mer än så.
Gilla det eller inte, men kanske Harry har blivit
en del av ditt liv här.
Kanske det.
Men att sitta här och tjura hjälper inte.
Nu ska vi se vad Dwaynes moster Jean har att komma med.
Fantastiskt moster.
JP, hur går det?
Moster Jean är ju otrolig.
Hon har berättat allt som Hugh Davenport sa
till Mrs Anderson på TV-filmen.
Toppen. Gav det något?
Vad jag förstår, sir, så är Mr Davenport en riktig fuling.
Hur då?
Jo vi tror att han utpressade Daisy.
På nåt vis hade han kommit på hennes affär med Adam Warner.
Sa att han skulle berätta för hennes man om inte - jag citerar,
"vi kan få till nån sorts överenskommelse."
Och det betyder?
- Han sa det när hon slog honom på kinden.
Utpressade henne att ligga med honom tror jag.
Liderlig sälle.
Vi måste prata med honom.
Ge dom här till moster Jean.
Moster.
Du vill visst ha tag på dom här, Mr Davenport.
Jag ville bara se om det fanns några spår
av den som kan ha dödat Mrs Anderson.
Så det var inte för att förstöra bevisen
med din konversation med Daisy, dagen då hon mördades?
Konversation? Vi...
Vi pratade om mycket den dagen.
Om klubbärenden och sånt.
Konversationen där du lovade att avslöja
Mrs Andersons affär med Alan Warner
i utbyte mot sexuella tjänster.
Känns det igen, Hugh?
Ni får det att låta smutsigt.
När jag kom till Karibien 1974.
Var jag chef på oljefälten
utanför kusten av Trinidad och Tobago.
Och när jag pensionerade mig, var jag rik.
Men jag har aldrig slutat att söka någon
att dela mitt liv med.
Och här fanns en kvinna som du trodde att du kunde manipulera.
Hon var inte oskyldig.
Hon var en som låg lite hur som helst.
Jaha, så det var hennes eget fel att hon blev utpressad?
Det var inte utpressning.
Inte, Hotade att avslöja hennes hemlighet om hon inte
gjorde som du ville?
Men tror ni jag tänkte genomföra det?
Jag bara prövade lite.
Säg mig, Hugh, vad sa hon när hon gick
i slutet av er konversation? - Vad menar du?
Jo, hotade hon att berätta för klubbstyrelsen
eller gå till polisen?
Ni menar om hon sa något som kanske
gav mig anledning att mördade henne? - Ja.
Det är ju löjligt.
Hon bad mig dra. Det är ungefar allt.
Och för att vara tydlig, när hon gick därifrån,
tänkte jag,
"Jaha, där går en till."
Mr Davenport är förvisso en obehaglig person,
men jag tror inte han fattar att det han gjort är fel,
så varför skulle han då mörda för det?
Sir?
Förlåt, Florence, Jag lyssnade.
Jag håller med. Jag tror inte
han fattar hur hur förskräckligt han betedde sig.
Nåt som besvärar dig, sir?
Tiderna stämmer inte.
Varför har jag inte märkt det tidigare?
Vad menar du? - TV-filmen med Hugh och Daisys konversation
visar att hon lämnade klubbhuset 13.00...
Daisy!
..dagen då hon mördades.
Men när vi förhörde Finn samma dag, sa han...
Daisy kom tillbaka från klubben runt tre
Två timmar som vi inte vet nåt om.
Det stämmer, sir.
Vart tog hon vägen då?
Vart som helst på ön.
GPS:en.
Okej, då ska vi se.
Senaste destinationer.
Sista resan inprogrammerad.
13.04 för två dagar sedan.
Precis efter att hon pratat med Hugh på klubben.
Hugh Davenport.
35 Rue Dauphin, säger det något?
Vi ska se.
Här, 35 Rue Dauphin är en företagsadress, Johnson & Bird.
Advokater specialiserade på familjejuridik.
Så Daisy Anderson skulle träffa en advokat eftermiddagen då hon mördades?
Besöka en familjerättsadvokat
när hennes eget äktenskap var i gungning?
Det måste ha rört sig om skilsmässa.
Vänta här.
Dwayne.
Darlene, vad gör du här?
Jag städade Elises rum...
.. när jag hittade den här i papperskorgen.
Jag tror jag förstår varför hon har haft mardrömmar.
JP.
Hade inte Daisy Anderson en svart-vit klänning då hon mördades?
Och det ser fanimej ut som Finn.
Elise, är du säker på att du såg det här?
Och det var här i stan... när festivalen pågick?
Jag gömde mig för morbror Dwayne
för jag ville ha en kokosglass.
Och du såg en man som såg ut så här
och han höll en kniv
mot en dam som såg ut så här?
Du har varit jätteduktig, Elise.
Min sista fråga, Elise,
och sedan köper nog faster Darlene
den största kokosglassen du nånsin sett.
Kommer du ihåg var det här hände?
Bra, sprid ut er.
Sir.
JP, gör det vanliga.
Ja, det är blod, sir.
Då kan det vara här som Daisy Anderson dödades.
Och du hade rätt i att det var Finn som gjorde det.
Dwayne, JP, Skicka prover på blodet till labbet så fort det går.
Om mordet skedde här, och Elise såg det
alldeles innan hon gick hem halv tre...
.. så är det en och en halv timme innan röstmeddelandet lämnades,
som vi hörd Daisy bli dödad.
Jag vet, jag fattar det inte heller.
Men om vi har fel på tiden då hon dog,
och det var tidigare än vi trott,
så har Finn Anderson inte längre något alibi.
Alltså kan han ha gjort det.
Vad menar ni med vittne som såg mig göra det?
Nån såg dig knivhugga Daisy Anderson i en gränd i Honore
15.30 för två dagar sedan. - Omöjligt.
Hon hittades vid yachtklubben tre minuter i fem.
Vi har också hittat blodspår i gränden,
som vi tror är Daisys.
Och så hittade vi något mer.
Ja det har varit jobbigt för oss, Finn.
Daisy skulle ansöka om skilsmässa.
Det visste jag inte.
Nu gjorde du det igen, du gjorde en paus.
Om vi ska tro att du inte visste
skulle du säga det direkt, verkligen övertyga oss,
som att det är första gången nån har nämnt skilsmässa.
Nu ska jag säga vad jag tror,
och du får gärna rätta mig om jag har fel.
Jag tror inte att Daisy gick hemifrån 16.00 som du påstår.
Jag tror det var tidigare.
Nån gång vid tretiden.
Men nånting hejdade henne.
Och jag chansar igen på att hon kom tillbaka
eftersom ni två hade en del ouppklarade affärer.
Vi vet att ert förhållande varit ansträngt.
En massa bråk. Daisy hade en affär.
Och den eftermiddagen åkte hon till advokaten för att prata om skilsmässa.
Enligt honom skulle hon tala med dig om det samma dag.
Och det tror jag att du inte ville.
Du förstod vad som väntade.
Så du gick,
och påstod att du skulle på festivalen.
Men Daisy följde med.
Hon tvingade dig att lyssna på henne.
Finn!
Det är slut. Okej?
Det är slut.
Och jag tror inte att du var så glad
åt att Daisy tänkte lämna dig.
För en sak har jag lärt om dig, Finn
är att du inte gillar att inte få som du vill.
Och dessutom skulle Daisy, om hon lämnade dig,
få sin del av dina 7 miljoner pund.
Det måste förstås ha gjort dig arg.
Så i stundens hetta grep du en kniv.
Och när ni kom undan från allt folk,
högg du din fru.
Vad gör du...?
Högg ihjäl henne.
Nå, Finn, har jag rätt?
Om det var jag, och jag högg henne i gränden,
förklara då detta--
hur kan hon då hittas på yachtklubben?
Du flyttade väl kroppen?
Mitt i Honore på festivaldagen.
Ni var ju där, ni såg ju att det var fullt ös.
Hur skulle jag kunna ta kroppen över gatan
och in i en bil, utan att bli ertappad?
Jag vet inte vad ert vittne såg,
men det var inte jag som dödade Daisy.
Från början har en person varit huvudpersonen,
Finn Anderson. - Han har ljugit flera gånger.
Vi vet att Daisy hade bedragit honom
och stod i begrepp att överge honom.
Han drunknar i motiv.
Och dessutom har vi ett vittne som säger att hon såg honom
hugga Daisy på festivalen i Honore.
Varför har vi inte arresterat honom då?
För om Finn mördade frun på festivalen i Honore 15.30
så vet vi ändå inte hur han kunde flytta kroppen tre kilometer
över ön till yachtklubben.
Och det är en sak till som inte stämmer.
Meddelandet där vi hör Daisy bli knivhuggen.
Vad är det med det? - Det hörs inga ljud i bakgrunden.
Om mordet skedde i stan, borde vi höra ljud från festivalen.
Ja, sir, det borde vi.
Jag tar det.
Så om Daisy inte dödades på festivalen av Finn,
så måste det ha skett på yachtklubben,
vilket för oss tillbaka till de tre medlemmar
som hittills kan ha motiv.
Sir, det är veterinären.
Hallå.
Ja.
Okej. Tack.
Han är på bättringsvägen.
Men dom vet inte vad det var för fel på honom.
Det var lite upp och ner ett tag.
Min lille kompis kämpade på och grejade det.
Det var en lättnad. - Ja, goda nyheter, sir.
Ja, och den lilla ödlan överlever en dag till
Hurra!
Den lilla ödlan överlever en dag till.
Jag sa just det.
Han kämpade på och klarade sig.
Hur är det, sir?
Det är ju precis det som händer på Fete Mouri, eller hur?
De döda återvänder till livet?
Javisst. Jag fattar inte att jag inte såg det tidigare.
Släpp mig.
Och hon satte värde på vår vänskap.
Ni får det att låta smutsigt.
Hon var inte som de andra medlemmarna.
som skröt om sina bankkonton och BMW:ar.
Är du okej, sir? Vet du vem som gjorde det?
Ja, Florence. Och jag vet också var det gjordes.
Vem var det då, sir?
Dödades Daisy Anderson i gränden i stan
under festivalen, eller på yachtklubben?
Ingetdera, JP. Det skedde på ett helt annat ställe.
Traditionen säger att bladen från jatrophaväxten
har mystisk kraft att skrämma bort onda andar.
Numera är tyvärr Saint Marie- sedvänjan bara en myt.
för trots att hon bar den, så lyckades nån i detta rum
hugga en kniv i Daisy Andersons hjärta och döda henne.
Och vilken av er gjorde det?
Och varenda väg i utredningen
förde oss tillbaka till Finn.
Först det faktum att han inte berättade om
Daisys otrohet.
Men så upptäckte vi att Daisy varit till en advokat
och sa åt Finn att hon ville ha skilsmässa.
och spiken i kistan var ett vittne
som såg honom anfalla Daisy med en kniv
i en gränd i Honore
under festivalen.
Men om Finn var mannen som högg Daisy,
15.30 på Fete Mouri- festivalen,
hur kan vi då ha en telefonsvararinspelning
från mordet som sker en och en halv timme senare 16.57?
Häpnadsväckande.
Meddelandet mottaget torsdag 1 februari 2018 16.57.
Vad gör du?
Lägg ner kniven.
Lägg ner den.
Låt bli mig!
Nej!
Vem var det? Kom igen!
Vem höll i kniven när det där spelades in?
Vem var det som högg ihjäl Daisy?
Det var du, Charlotte, eller hur?
Förlåt...
Tror ni att det var jag?
Du mördade Daisy Anderson med berått mod.
Och jag ska berätta hur det hände.
Hur konstigt det än kan låta,
försökte Finn döda Daisy,
i gränden på eftermiddagen, men han lyckades inte.
Vi vet att Daisy hade sår på underarmarna.
Hon måste ha slagit vilt omkring sig, för att försvara sig.
Det måste gjort ont.
Och fick henne att skrika.
Och då, när hon såg på dig, skräckslagen och förvirrad,
tror jag att du insåg vad du höll på med, Finn.
För du är en svag person, eller hur?
Du sa själv att livet inte är lätt.
Att du hellre satt hemma med en pizza och dataspel
Så när det gällde att göra nåt som krävde övermod,
som t.ex. att döda någon,
så tror jag inte du var mannen att klara det.
Och i detta ögonblick såg Daisy sin chans att fly.
Hon tog kniven och sprang.
Håll dig undan. Försvinn!
Frågan är, vart eller till vem Daisy sprang.
Du måste blivit chockad när hon kom hem till dig, Charlotte.
Men blodiga armar och en kniv i handen.
Men när hon sa vad som hänt, dök tillfället upp för dig.
Ett tillfälle att ta hand om två av dina problem i ett enda slag.
Att bli av med den enda personen
som kände till pengarna du stulit från klubben.
Men också att säkra din ekonomi igen.
Så du beslutade dig
för att avsluta jobbet som Finn hade påbörjat.
Så du greppade telefonen, och jag antar,
att du under förevändning att du ringde polisen
istället startade inspelning av röstmeddelande.
Och den stackars Daisy,
insåg troligen inte livsfaran förrän det var för sent.
Vad gör du? Lägg ner kniven.
Lägg ner den. Låt mig vara.
Nej!
Och nu måste du hitta Finn, eller hur, Finn?
Nej, Finn.
Jag gick hem. Jag var tvungen att hitta Daisy,
och försöka reda ut det.
Charlotte väntade redan vid huset.
Hon sa att Daisy kommit hem till henne,
och berättat hur jag försökt döda henne.
Daisy tänkte anmäla mig för mordförsök.
Och om hon hade skilt sig från mig...
.. skule jag inte fått nånting.
Och sedan sa hon väl att hon skulle ordna allt?
Daisy var inte längre något problem.
Och du behövde bara spela med.
And medan Finn utförde planen,
Charlotte, tog du nästa steg.
Att skaffa dig alibi.
Och eftersom du förväntades vara på partyt på yachtklubben,
så förstod du att det var där du måste göra det.
Men hur transportera kroppen?
Så vad var det egentligen du höll på med
dagen efter mordet, när vi hälsade på?
Du gjorde rent, det såg vi,
men det var inte båten du intresserade dig för.
Det var presenningen som bekymrade dig.
För det var med den du transporterade kroppen, eller hur?
Och det förklarar en konstig sak i utredningen.
Hur kan en sedan länge död fjäril
dyka upp på brottsplatsen?
Den måste ha krupit in under presenningen
flera månader tidigare, och dött där.
Men så rullades den in tillsammans med kroppen.
Sedan var det en enkel sak
att köra till klubben i Daisys bil...
.. och rakt ut till utsiktspunkten...
.. där du slängde kroppen innan du återvände till klubbhuset.
Vi antar att du gömde presenningen
nånstans där du senare kunde hämta den.
Sedan behövde du bara ordna en skenbar tid för då hon dog.
Enkelt för nån som hade spelat in hela mordet.
Du hade därför tagit med Daisys telefon
och du bar handskar till din festutstyrsel.
Nu var det bara att ringa Finn
med Daisys telefon
som ni tidigare gjort upp om,
och när röstbrevlådan startade,
så spelade du upp från din egen telefon.
Och sen skulle Finn söka upp oss och spela upp meddelandet,
och du skulle ge Daisy hennes telefon tillbaka.
Det var du som visade oss Daisys bil på parkeringen
när vi letad efter henne.
Och när vi letade efter den i bilen,
så grep du tillfället att smita iväg till Daisys kropp,
och lämna tillbaka telefonen.
Jag förstår inte.
Varför skulle Charlotte göra allt det här för Finn?
Varför skulle hon hjälpa honom?
Utmärkt fråga, Hugh,
och Finn kan nog besvara den.
Pengar. Hon ville ha pengar.
En miljon pund.
Ganska enkelt.
Pengar, vanliga ynkliga pengar.
Det är vad det handlar om.
Det är det Charlotte har levat för i hela sitt liv.
Lyxen dom ger.
Fint ställe du har här.
Statusen dom ger.
Jag har mitt rykte att upprätthålla.
Du ville ha ett liv i överflöd,
precis som du var van vid.
Och du kom på ett sätt att ordna det.
Genom att döda en helt oskyldig kvinna.
Arrestera båda två.
Finn för mordförsök.
Charlotte, för mord.
Din patetiska...
Charlotte Hamilton, jag arresterar dig för mord.
Skönt att ha honom tillbaka, Florence.
Det var inte samma sak utan honom.
Och Harry håller nog med.
Välkommen hem kompis.
Känns det bättre?
Jag ska skaffa några öl att fira med.
Så får ni en stund för er själva.
Du ska veta att jag var riktigt orolig.
Jag vet, det var mitt fel som gett dig för mycket mat,
men du måste inte äta upp allt på tallriken.
Veterinären säger att du måste banta.
Tyvärr.
Du säger inget åt nån, va?
Så ja, stick iväg nu och ha kul.
Här.
Du har rätt.
Harry, han är en del av mitt liv.
Jag vet inte hur det hände, men...
.. det börjar kännas som jag hör hemma här.
Det tror jag också, sir.
Svensk text: Myrsveden